![](https://michalgovrin.com/wp-content/uploads/2023/05/צילום-הפגנה-בית-הנשיא-שוויון-בנטל-1-300x179.jpg)
הפגנה בעד שוויון בנטל, בית הנשיא, ירושלים – מיכל גוברין (4.5.23)
בוקר טוב לכל הבאים מכל חלקי החברה להאבק על שוויון! לפני מאה שנה התיישבו בירושלים אב סבי, ר' איציק חיות, חסיד צ'רנובל, במאה שערים, סבי,
בוקר טוב לכל הבאים מכל חלקי החברה להאבק על שוויון! לפני מאה שנה התיישבו בירושלים אב סבי, ר' איציק חיות, חסיד צ'רנובל, במאה שערים, סבי,
ר' מרדכי אשר גלובמן הוא דמות מיוחדת במינה בתולדות הישוב העברי בארץ-ישראל. גלובמן נולד בשנת תרל"ב (1872) בעיירה שפיקוב, הנמצאת באזור אוקראינה של היום, לחיה
הקדמה הקריאה ב"גולה" נעשתה תוך כדי מסע. המסע שלי מול המסע בגולה של פרדריק ברנר. וככל מסע, לפחות על פני השטח, הרצף נע בכיוון מסוים.
המפגש המודע הראשון שלי עם הספרות כאמנות היה בגיל 14. המורה לספרות בשנת הלימודים הראשונה בתיכון עירוני ה' בתל אביב היה המשורר איתמר יעוז־קסט, וכל
עורכים: מיכל גוברין, מנחם לורברבוים ניהול אמנותי ועיצוב: סט אלטהולץ עיצוב גרפי: אנה שרייר הקלטה ומיקס: ניר לדני הוצאת כרמל ועמותת "חלמיש", ירושלים דברי-ם הינה
א. בצד של אבא "הרבי הזקן משפיקוב, ר' מוטל לבית סקוויר, שהיה נכדו של ר' איצקל מסקוויר, לא היה מתפלל לפני העמוד אלא שלוש פעמים
מה חשב הצלם הירושלמי בתחילת 1929, כשרכן מתחת לבד השחור והציץ במשפחה המסתדרת על רקע הבד המצויר, תוך חילופי דברים בעברית וביידיש? אם היה זה
מצאו, פענחו והביאו לדפוס, אירנה צייטלין ועמנואל גלמן מבין הדפים הארוכים, המנוקדים, הם ניצבים. נכנסים הביתה. אריה ליב ה"ר משה דוד ליפשיץ, מרת רחל לאה
ההתכנסות היא מעגל זיכרון חווייתי ואישי שנועד להדגיש את זיכרון היהודים שנספו ולהנציח את המאבק לחיים. השותפות הפעילה של הנוכחים במעגל מדגישה את אחדות הגורל:
האמנים היוצרים: מיכל גוברין – הקמת מעבדת גוג ומגוג, כתיבה ובימויפרידה קלפהולץ – (מעצבת במה ותלבושות) עיצוב ומיצגאורנה מילוא – (ציירת) עיצוב מיצב ומיצגדורון ליבנה
סידרו את הלילה: פרידה קלפהולץ, מיכל גוברין, דורון ליבנה, אורנה מילואערכה את השולחן: פרידה קלפהולץהאיר את הסדר: אלאן בצ'ינסקיסידר מוסיקלית: סטיבן הורנשטייןבהשתתפות: הרב ישראל וולגלרנטר,
החוג לתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית, בסיוע תיאטרון החאן ותיאטרון ירושלים – חווית הקיום של מעגל השנה היהודית – ניסוי תיאטרוני על פי המקורות, בהשתתפות הקהל.
מה תפקידו של זיכרון השואה מול הווה משתנה? כיצד לעצבו כאחריות חברתית וכמחויבות אישית? ומהו הזיכרון היהודי? שמונה עשורים אחרי מלחמת העולם השנייה, ככל שמתמעט
בימוי – מיכל גובריןתפאורה – פרידה קלפהולץתלבושות – ג'ודית ווסטמורמוסיקה – מקס שטרןשחקנית – רחל לוי "בדמי ימיה" הוא סיפור מסיפורי האהבה של ש"י עגנון.
במועדון ריקודים על חוף אשקלון, בראשית שנות השישים, מתלקח רומן סוחף בין שלושה. אסתר וייס, שסיימה זה עתה תיכון דתי, קונה שמלת כתפיות והולכת לראשונה
הביאה לדפוס: מיכל גובריןהקדמה: דוד אסף "היינו כחולמים" של פנחס גוברין (1904-1985) פורש, מבעד לסיפורה של משפחה אחת, דרמה של חיים יהודיים במזרח אירופה, מראשית
מה נותר מילד בן שמונה, שנרצח? דף-עד: "נמסר בתל אביב, 26.3.1956 על ידי: רינה גוברין" (לשעבר, רגינה פוזר-לאוב) ": אישתו" (אלמנתו) "של: לאוב גבריאל. מקום
בתקופה הקרובה יפתחו דיונים על חידוש התצוגה במוזיאון אושוויץ, שנבנה למחרת מלחמת העולם השנייה. במקביל יצאתי אני בקיץ האחרון לפולין ולאושוויץ בעקבות אמי, כחלק ממסע
בסוף אוקטובר 1975, סמוך לסוף תקופת לימודי הדוקטורט בפריס, בראשית שנות העשרים לחיי, נסעתי לפולין. מסע כמעט בלתי אפשרי אז לאשה צעירה, לבד, עם דרכון
תרגום ובימוי: מיכל גובריןתפאורה: משה שטרנפלדתלבושות: גניה מלכיןמוסיקה: יוסף טלתאורה: מיכאל ליברמן המשתתפים: ליאון – שמואל סגלהלן, אשתו – רחל שורסימון – דליה פרידלנדמאדאם לורנס
תרגום ובימוי – מיכל גובריןמוסיקה – יוסף טלתפאורה ותלבושות – משה שטרנפלדתאורה – בן-ציון מוניץתנועה – רות זיו-אייל אא – שבתאי קונורטיתת – אבינועם מור-חיים
תרגום ובימוי: מיכל גוברין תפאורה: משה שטרנפלד תלבושות: גניה מלכין מוסיקה: יוסף טל תאורה: מיכאל ליברמן המשתתפים: ליאון – שמואל סגל הלן, אשתו – רחל
ספר סיפורים קצרים ונובלה הכתובים בכמה סוגות. שורה של קטיעות בשטף המציאות מותירה את גיבורי "לאחוז בשמש" כשהם חשופים להוויית הקיום. נסיעה לסוף-שבוע של קיט
ז'אק דרידה, מיכל גוברין, בהשתתפות דייוויד שפירו "האם ניתן להתפלל ללא תקווה?" שואל ז'אק דרידה, הפילוסוף הצרפתי-יהודי, בשיחה חוצת גבולות בין דת לחילוניות ובין חוויה
המסע שבספר תר אחר הסמוי מן העין בירושלים וברבדים נשכחים של המיתוס על אודות העיר כאישה אהובה, בוגדת, נבגדת ותמיד נחשקת. התשוקה לירושלים של מאמיני
אני מודה לסוניה שרה ליפשיץ על ארגון הכנס "נשים ויהדות", וללורנס סיגל, מנהלת "המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה יהודית" על הכנסת האורחים. לגבי, כנס זה הוא בעל
מאת: מיכל גובריןתחריטים: ליליאן קלאפיש "מעשה הים" הוא יומן מסע – כרוניקה – המתחיל על חוף הים בריו-דה-ז'נרו ומגיע לירושלים. במהלך המסע נפגש המבט עם
איך לספר? איך לאחוז את קרעי הסיפור שלנו? – שואלת אילנה, אדריכלית מרדנית שעזבה את הארץ וחזרה אליה כעבור שנים, את אביה, איש העלייה השלישית.